Українська література
Народився у селі Нагуєвичі в родині сільського коваля. Він ріс сиротою. Попри матеріальні нестатки родини, Іван навчався: в 1862 – 64 роках – у школі в сусідньому селі Ясениця-Сільна, в 1864 – 1867 рр. – у початковій школі в Дрогобичі, в 1867 – 1875 рр. – у гімназії в тому ж Дрогобичі.
В 1875 році Франко отримав стипендію з фонду Гловінського і восени того ж року записався на філологічне відділення Львівського університету.
В перші університетські роки відбулось самовизначення Франка як українського діяча. Він товаришує з Остапом Терлецьким та Михайлом Павликом, через останнього зав’язує листування з Михайлом Драгомановим. Саме через це листування з небезпечним в очах поліції революційним соціалістом Драгомановим Франко був заарештований. Суд визнав його винним і засудив на 6 тижнів ув’язнення. Але Франка випустили достроково.
На цьому поліційні переслідування Франка не скінчились. Вдруге його заарештували в Коломиї – за підозрою в соціалістичній агітації.
В третій раз поліція згадала про «соціалістичного агітатора» Франка у зв’язку з приїздом до Львова групи українців з Києва. Франка заарештували у Львові. Його було звільнено за відсутністю доказів.
В 1886 році Франко оженився з Ольгою Хоружинською. В їх родині з’явилось четверо дітей.
В 1902 році І. Франко переселився з найманого помешкання до власного будинку. Для цього будівництва він узяв значну позику, виплати по якій були завершені його сином уже після смерті І. Франка.
В квітні 1908 р. Франко поїхав на відпочинок та лікування до Ліпіка. Тут його хвороба сильно загострилася – були паралізовані обидві руки і з’явились ознаки психічного розладу. Ці жахливі прояви хвороби в пізніших роках, на щастя, дещо пом’якшились, хоча до повного здоров’я Франко ніколи не повернувся.